Reiz dzīvoja kāds neparasts ārsts,
kurš bija slavens ar neparastām spējām.
Viņš prata sarunāties ar dzīvniekiem.
Doktora Dūlitla slava bija izplatījusies jo tālu.
Pat Anglijas karaliene izmantoja viņa pakalpojumus.
Un aiz pateicības iedāvināja viņam brīnumainu rezervātu,
kurš bija atvērts visai dzīvajai radībai.
Augām dienām viņš noņēmās ar dzīvniekiem,
taču sirdi bija atdevis sievietei
vārdā Lilija, bezbailīgai pētniecei.
Abi kopā viņi devās piedzīvojumos un apceļoja pasauli,
aizstāvot dzīvniekus, kuri nespēj aizstāvēt sevi.
Viņi lieliski darbojās komandā.
Un drīz šī komanda pārtapa ģimenē.
Esot kopā ar Liliju, Dūlitlā kūsāt kūsāja dzīvība.
Taču kādudien viņa devās ekspedīcijā.
Lilija aizgāja bojā jūrā.
Salauztu sirdi viņš aizslēdza muižas vārtus
un noslēdzās no pasaules.
Es un pārējie dzīvnieki, kuru dzīvību viņš bija glābis,
prātojām, vai kāds nu spēs glābt viņa dzīvību?
Taču kādā jaukā rītā pavisam neparasts radījums
pēkšņi ienāca Dūlitla dzīvē.
Kāds ļoti īpašs zēns.
Cilvēki toreiz dzīvniekus uzskatīja par īpašumu, pārtiku vai izklaidi,
bet šis zēns bija citās domās.
Skaties, manu izklaidīgo vāverēn.
Tā.
Juniors tos izbiedēs, tu šausi. Labi?
Labi. Labs plāns, tēt.
Sagatavojies. Liec bisi pie pleca.
Vai tas vajadzīgs, tēvoci?
Nu taču, puis!
Pīle! Pīle!
Pīle, pīle, pīle!
Lūk, kur tās lido. Šauj, šauj!
Tā ir uz grauda. Šauj, šauj!
Nē, es nevaru!
Šauj, šauj!
Tev jāizbeidz tīšām šaut garām.
Skat! Šoreiz viņš kaut kam trāpīja.
Ak nē.
Mums viņam jāpalīdz.
Jā.
Mēs neļaujam dzīvniekam mocīties mūsu kļūdas dēļ.
Še, ņem.
Viņš nu gan ir dīvainis.
Seko Polijai.
DŪLITLA MUIŽA NĀCĒJIEM, LĒCĒJIEM UN LIDOŅIEM
"Doktora Džona un Lilijas Dūlitlu māja.
"Mēs ārstējam visus dzīvniekus."
Seko Polijai.
Slepenā ieeja.
Polij, kur tu paliki?
Labs suns.
Liels, spalvains...
Gorillas pašapziņas rokasgrāmata
Tas nav labi.
Es šeit esmu vienīgais cilvēks.
Neliecieties ne zinis.
Neviens netiek garām Kalahari slazdam, dakter.
Ģeniāla ierīce. Šķiet, nupat tajā esat noķēris zēnu.
Parādi. Nē. Negribu redzēt.
Novāc to.
Elpojiet dziļi, dakter. Dabdaba par jums parūpēsies.
Nebaidies, Džon. Tas ir mazs zēns.
Lieliska iespēja.
Pilnīgs murgs!
Atvainojos.
Ko jūs tur augšā darāt?
Esmu ieradusies no Bakingemas pils steidzamās darīšanās.
Sakiet, vai šī ir Džona Dūlitla māja?
Kas tu esi?
Sauciet par lēdiju Rouzu.
Un kas esat jūs?
Stabinss.
Vai palīdzēsi tikt lejā?
Tas ir pretrunā Dūlitla noteikumiem.
Kāpēc cilvēki ir pret noteikumiem?
Ja cilvēkus sev pielaiž par tuvu,
viņi tevi sāpina. Bet, ja nelaiž - nesāpina.
Vai ne, dakter?
Nu ir gana. Atgriezīsimies pie plānotā.
Šodien daudz jāpaveic.
Džon! Savācies taču!
Tu nedrīksti ignorēt cilvēkus tāpēc, ka tie ir cilvēki.
Ja nu viņiem vajag palīdzību?
Izliekamies par beigtiem.
Gluži vai jāsmejas.
Čičī, vai atvērsi durvis? Tev vienīgajam ir rokas.
Man šodien bijis gana spriedzes, spēlējot šahu.
Čičī, manu zēn, mēs tam gatavojāmies.
Esi drosmīgs un atbrīvojies no viņiem.
Un neaizmirsti savu mantru.
"Es neesmu baiļu vergs"?
Tu neesi baiļu vergs.
Vai esi šeit kādreiz bijis?
Karaliene man visu izstāstīja.
Ļoti neparasta vieta.
Esmu gatavs uz visu.
Brīnišķīgi.
Durvis atvēra gorilla.
Tieši kā karaliene teica.
Pagaidi mirkli...
Man ir ievainota vāvere.
Man nevajadzēja ļaut tev aizbraukt.
Kāds te ir?
Skat, kāds tu interesants.
Cik attapīgi tu izliecies par zariņu!
Pavirzies, lūdzu. Šī ir mana slēptuve.
Manis te nav.
Vai jums viss ir labi?
Jā. Labi. Turpiniet.
-Doktors Dūlitls? -Jā, pareizi.
Jūs izsauc uz Bakingemas pili pati karaliene.
Turpiniet.
Jums jāzina, ka viņa ir smagi slima.
Vai jūs saprotat, ko es saku?
Ejiet.
Ejiet un te nerādieties!
Mani neviens, nekas, nekur vairs neinteresē.
Putni jūs pavadīs līdz durvīm.
Viss ir sagatavots.
Pēc brīža tiks pasniegtas pusdienas.
Jauki smaržo, dakter.
Liels paldies.
Dakter, šoreiz pietaupiet arī mums.
Piedod, dakter. Man laikam bail arī no bērniem.
Par to neraizējies. Tagad ēdīsim.
Šodien jums celšu galdā buljonu.
Jūs neticēsiet, ko mēs notvērām tīklā.
Karaliene aicina jūs personīgi.
Vai tu slikti dzirdi?
Es teicu, ka ar to vairs nenodarbojos.
Ar ko nenodarbojaties?
Vairs neārstēju cilvēkus.
Iebrucējs!
Neraizējieties. Man viss ir labi.
Man gan nav.
Manā mājā sācies haoss.
Vai viņš pieder jums?
Man neviens nepieder.
Joši pie manis ieradās ar problēmu.
Viņam vienmēr ir auksti.
Es atnesu ievainotu vāveri.
Nezinu, ko iesākt.
Kā viņš guva ievainojumu?
Es viņu sašāvu.
Ko? Es tevi nedzirdu.
Es sašāvu, taču netīšām.
Nu, kā tad! Nejaušā sašaušana.
Cilvēki nemainās.
Viņš ir smagi ievainots.
Lūdzu, palīdziet viņam.
Paturi šo.
Un šo.
Es...
Es... Es...
Es esmu pārāk skaists, lai mirtu.
Jā?
Viņš ir dzīvs.
Dabdaba, Džip,
ieslēdziet spuldzes, dezinficējiet galdu.
Jūs taču neārstēsiet vāveri,
kad karalienes dzīvība karājas mata galā.
Jūs mani nepazīstat, ko?
Nenomet viņu.
Mums ir sarkanais kods, visi!
Dakteris ir atgriezies.
Turies, mazo draudziņ.
Sen neesmu to darījusi.
Sagatavosim visu, kā dakterim tīk.
Nebaidies. Mēs tev palīdzēsim.
Labiņi, glābsim vāveri. Ja?
Labi.
Kad pamodīsies, viss būs kārtībā.
Ja ļausi nomirt, spokošos tavā mājā.
Sterilizējiet skalpeļus. Nelaiziet instrumentus.
Pacienta stāvoklis stabilizējies.
Dzīvnieki saprot viņu, un viņš saprot dzīvniekus.
Visas valodas.
Izmantot kreiso ventrikulu - ģeniāli!
Dabdaba, lūdzu, pinceti.
Lūdzu.
Tas ir selerijas kāts. Pinceti, Dabdaba.
Vai, piedodiet. Te būs.
-Atkal selerija. -Pincete?
-Tas ir burkāns. -Pincete?
Tas ir cits selerijas kāts.
Skaidrs. Pincete.
Nē, joprojām selerija. Nekas, paņemšu pats.
Es gribu iemācīties sarunāties ar dzīvniekiem.
Čičī, pieri!
Arī manējo, kad būs brītiņš.
Pareizi. Piedodiet.
Pārcelšos šurp un kļūšu par Dūlitla mācekli.
Viņas majestāte šo zemi piešķīrusi dabas rezervātam.
Ja viņa nomirs, īpašums nonāks Valsts kases pārziņā.
Un šīs vietas vairs nebūs.
To slēgs?
Nu, lūk.
Prasmes nav aizmirsušās, dakter!
Jā, Čīč. Tā ir īstā vietiņa.
Pieskatīsim Kevinu, labi?
Viņš varētu kļūt ērcīgs, kad anestēzija pāries.
Atriebties!
Nu jau pietiks sevi lutināt.
Tev jādodas palīgā karalienei.
Ir lietas, ko vairs nedaru.
Neārstēju cilvēkus un neizeju no mājām.
-Nemazgājaties. -Nesportojat.
Neizpaužat jūtas.
Mosties, Džon!
Ja karaliene nomirs, īpašums nonāks Valsts Kases pārziņā
un mēs zaudēsim šo māju.
Nu tu runā muļķības, Polij.
Nams man ir piešķirts uz mūžu.
Un, cik man zināms, esmu visnotaļ dzīvs.
Tas piešķirts uz karalienes mūžu. Ne tavējo.
Paskat, notek kā pīlei ūdens!
Nevajadzēja uzticēt pērtiķiem pārbaudīt dokumentus.
Eliot, Elsij, jūs esat atlaisti!
Tas vēl nav viss.
Mūs no šejienes izmetīs tieši medību sezonas vidū!
-Ko? -Nē, nē!
Elpo, Čičī.
Mūs padzīs, ja karaliene nomirs?
Mūs medīs!
Visi nomierinieties!
Paskat, kā viņš satraucies.
Mieru, man ir paziņas Londonas zoodārzā.
Visi sakravājiet somas!
Vai nu tu palīdzi karalienei, vai arī mēs aizejam.
Tu blefo.
Neliec man skaitīt.
Pati neliec man skaitīt.
-Viens... -Trīs!
...divi...
Labi! Palīdzēšu.
Burvīgi.
Saposīsim jūs vizītei, mīļais.
-Iešu, kāds esmu. -Tikai ne tādā paskatā.
-Medikamentu somu. -Turiet!
-Atvainojiet, dakter. -Neraustieties!
Novāc ķetnas!
Jums nemaz nesāpēs.
-Sakopsim viņu. -Kā jums nav kauna!
O, sveiki, draugi!
Artūr? Cik sen tu tur dzīvo?
Nezinu. Kurš gads tagad ir?
Dabdaba atnesa skuvekli.
Atkal selerija.
Saldu dusu, dakter.
Dūlitls ir apceļojis visu pasauli.
Paskaties.
Rakņājaties manos papīros, ko?
Kā viņš jūtas?
Pirmkārt, vāveri sauc Kevins.
Viņš pilnībā atveseļosies.
Un pēc vardarbīgas sakopšanās ir nolemts,
ka mēs tomēr dosimies uz Bakingemas pili kopā ar jums.
Un tu atgriezīsies alā, no kuras esi izlīdis.
Pacenties ceļā nevienu nenošaut.
Varbūt labāk nebraukšu. Man nepatīk pūlis.
Mēs tevi pieskatīsim, Čīč,
taču mums jādodas kopā kā savulaik.
Neaizmirsti daktera pinceti.
Tas ir puravs, Dabdaba.
Kā tad.
Zariņ?
Nē.
Kur tu esi?
Vai vēlies doties mums līdzi?
Es saprotu.
Arī man bija citi plāni.
Pasteidzies nu!
Sagatavojiet manu braucamo!
Šī būs jauka dieniņa.
Neko nedarīšu. Tāpat vien palēkāšu,
nodošos pārdomām un...
Viņš nāk pie manis. Nelāga zīme.
Nav bārdas. Apņēmības pilns.
Nē. Plimpton, nebaidies.
Cilvēki tā saka, kad kļūst baisi.
-Pagājis kāds laiciņš. -Neņem ļaunā.
Un neņem ļaunā!
Nu labi.
Esmu aizņemts.
Cilvēkam, kurš izmainīja tavu dzīvi?
Glābsim karalieni, brāl!
Neesmu tavs brālis!
Tev bija jākļūst par eskimosu paklāju.
-Nagi! -Knābis!
Neķīvēsimies, kungi.
Jūs esat pieņēmies svarā.
Kāpēc jūs jājat uz manis, ja priekšā ir četri zirgi?
Nepuksti, dusmīgais. Atslābsti un izbaudi braucienu.
Es esmu braucamais.
Bakingemas pils!
Esam pie smalkajiem ļaudīm!
Samazinām ātrumu!
Sveicināta mājās, milēdij.
Sardze!
Jūsu gaišība Rouza.
Šie ir karalienes viesi.
Uzņemiet, kā pienākas.
Atbrīvojiet labi daudz vietas!
Malā, zēni!
Plimpton!
-Nē! Apstājies! -Neapstāties? Savādi, bet...
Apstājies!
Neko neredzu!
Apžēliņ!
Labi.
Pie vainas cepure.
Doktor Spindzeļmuša.
-Lord Āpšlij. -Kungs.
Es nāku no lordu palātas.
Visi ir noraizējušies par majestātes veselību.
Turpināšu uzlikt dēles,
lai iekustinātu garaiņus asinsritē.
Līdz nedēļas beigām viņa neizvilks.
Doktors Dūlitls šeit nav pirmo reizi.
Jums ir mirstoša karaliene? Ilgi tas tā nepaliks.
Doktors Dūlitls ir...
Pagaidiet mani!
Bezbiļetnieks, kundze,
kurš apgalvo, ka ir...
Doktora Dūlitla māceklis!
Viss kārtībā, Garet.
Manam māceklim būtu jānes manas somas un jātur mute.
Nudien! Kaut kas nedzirdēts!
Žēlīgā debess!
Dzīvnieki karalienes apartamentos? Es pieprasu viņus aizvākt.
Lēdija Rouza, lūdzu, piedodiet.
Nezināju, ka esat kopā ar...
Džons Dūlitls?
Jūs esat Bleins?
Blērs.
Zirgupļeka?
-Nē. -Vārnupļāpa?
-Nē, Spindzeļmuša. -Spindzeļmuša.
-Ar mīkstinājuma zīmi. -Jā.
-No vācu valodas. -Protams, no vācu.
Kāpēc viņš ieradies?
Pēc majestātes personiska lūguma.
Nu, ķersimies pie darba.
Džip, kārtīgi apošņā pacienti.
Tas suns laiza karalieni.
Tas ir kas nedzirdēts!
Rējiens! Viss kārtībā?
Kaut kas neož tā, kā vajag.
Saku to kā puisis, kam tīk dibena smaka.
Dibena smaka tev tīk.
Es saodu kaut ko citu.
Ziedu aromāts ar zemes...
Esmu apjucis, dakter. Tādu smaku nepazīstu.
Acīmredzot
mums ar Džipsiju trūkst zināšanu. Drīkstam konsultēties?
Protams. Ar prieku jūs apgaismošu...
Vai redzēji ko neparastu?
Pļāpa brūces lāpa, vecīt.
Mēs ar Džonu studējām Edinburgā.
Daži teica, ka viņam ir labas novērošanas spējas.
Leona...
Labi. Viņa izdzēra tēju un nogāzās.
Lūdzu, piedod, Minij.
Pasēdi te.
Dabdaba, aizved cilvēkveidīgos.
Puisēn, atnes botānikas enciklopēdiju un tējas bundžu.
Visi laukā!
Nesaprotat, kas nāk no mana knābja?
Ko tu saod, Džip? Plūškoku?
BOTĀNIKAS ENCIKLOPĒDIJA
Velnarutku?
Nē.
NĀVĒJOŠĀ NAKTSĒNA
Jā, jā.
BOTĀNIKAS ENCIKLOPĒDIJA
NĀVĒJOŠĀ NAKTSĒNA
BOTĀNIKAS ENCIKLOPĒDIJA
Ko uzgājāt, Dūlitl?
Iespējams, atbildi visam.
Toksīnu ietekmē...
Viņš tāds bija jau skolā.
"Nāciet tuvāk, es jums pateikšu kaut ko interesantu."
Mani tas interesē.
Karalienes simptomi radušies reta Sumatras auga ietekmē,
kas pazīstams kā Naktsēnas puķe.
Saules aptumsums iestāsies šī mēneša 17. datumā.
Ja līdz tam karaliene nesaņems pretindi, tad neizdzīvos.
Vai tā ir Tērnera glezna?
Laikam gan. Cik brīnišķīgs darbs.
Dūlitl, kā jūs rīkosieties?
Kā rīkošos?
Laikam tiešām būs jārīkojas.
Karalienes vienīgā cerība ir nepārbaudītas zāles
no koka, kas nekad nav redzēts un atrodas uz neatklātas salas.
Izklausās absurdi, tomēr
neatliek nekas cits, kā doties riskantajā ceļojumā
iegūt Ēdenes koka augli.
Ko?
Ēdenes koks. Apžēliņ. Kolosāli.
Dūlītli ar savu Ēdenes koka salu.
Tev nepietiek, ka sieva...
Apklusti, Blēr!
Atvainojos. Gribēju teikt: "Cik jauki bija tevi satikt, Blēr."
Mēs dodamies prom.
Atā.
Tā auglis dziedina visas pasaules kaites,
dāvā mūžīgu dzīvību, pat atjauno matus uz galvas.
Neatļauj viņai baudīt neko, kas nav tevis gatavots un pasniegts.
-Saprati? -Jā, es par to parūpēšos.
Mēs dodamies uz karieti.
Džip, paliec sargāt karalieni. Tas ir svarīgi.
Labi, sargsuņa režīms.
Atkāpieties, kamēr iezīmēju robežas.
Atvaino.
Es apbrīnoju tavu neatlaidību.
Karaliene uz jums paļaujas.
Lai izdodas!
Tā, aši knaši!
Priekšā tāls ceļš, un kuģis pats sevi nevadīs.
Aizturi elpu, Joši.
Nevilcināsimies.
Šķiet, kariete ir pilna.
Vēl kāds var iekāpt.
Vietas gana.
Ak nē.
Plimpton, vēl viena pieturvieta, draudziņ.
Nedzirdu, jo manis šeit nav.
Mums pienācis laiks šķirties.
Es došos jums līdzi.
Nekādā gadījumā. Pārāk bīstami.
Es esmu jūsu māceklis.
Tu? Nē, nē, nē.
Jums ir māceklis?
Nevajag taču gan mācekli, gan strausu.
Es iešu mājās.
Es tikai izlikos, lai izvairītos no apkaunojuma.
Bet es taču jums palīdzēju, vai ne?
Es patīku dzīvniekiem.
Neaizņemu daudz vietas.
Manuprāt, labi iederos.
Nesūtiet mani mājās.
Lūdzu!
Kas tev apsiets ap kaklu? Nāc.
Es raizējos par zēnu, Betan.
Dod viņam laiku. Tas arī viss.
Mēs esam mednieki, Betan. Mednieki!
Tas ietver zināmu...
Mēs medījam radības. Viņš tās atbrīvo.
Trušus un peles.
Viņš nes zirnekļus laukā.
Nevienam netīk zirnekļi. Pat viņiem pašiem ne.
Nesaprotu, kā tava māsa viņu pacieta.
Polij? Ko tu šeit dari?
Gādāju, lai tu nenokavē kuģi.
Es sarunājos ar dzīvnieku?
-Kā Dūlitls? -Ak nē.
Es runāju cilvēku valodā. Labāk par visiem papagaiļiem.
Liekam somā drēbes. Nu!
Bet Dūlitls teica, mana vieta ir šeit.
Pasaki tu, Tutū.
Es neko tādu nedzirdēju.
Tev piemīt kas īpašs, Stabins.
Kas tāds, kas piemīt tikai vēl diviem cilvēkiem.
Tava vieta ir pie mums, puika.
Ar Dūlitlu es tikšu galā. Tas ir mans pienākums.
Vai esi gatavs mūža dižākajam piedzīvojumam?
-Es piedalos. -Kā gan citādi.
Polij, pazūdam.
Jāpaspēj nokļūt uz kuģa, mēs zaudējam laiku.
Nebīsties, mīlulīt. Mums ir ideāls plāns.
Vajag citu plānu!
Ātrāk! Neļaujiet viņiem aizbēgt!
Kāpēc mūs vajā? Neesam noziedznieki.
Nerunā citu vārdā! Mūs meklē trīs mežos!
Un tā nav nekāda bēgšana, ja tev nedzenas pakaļ!
Man kut!
Uz kuru pusi, Tutū?
Uz leju!
Atbrīvojiet ceļu!
Ei! Uz šo pusi!
Neskrien pa ceļu, mīlulīt!
Uz redzīti, nejēgas!
Mums izdevās! Mēs...
...nokavējām.
Tā, priekšniec. Ko tālāk?
Darām, kas darāms. Mainām identitāti.
-Metam puiku upē. -Nesteidzieties.
Kā būtu ar tiltu?
Jā, uz tiltu!
-Tas bija mans nākamais ierosinājums. -Aiziet!
Ak, dakterīt! Kāpiet laukā no šūpuļtīkla!
Jūrasslimība drīz pāries.
Uzkodiet ingvera sakni. Tūlīt atgūsieties.
Izskatāties atbaidoši.
Nevirini pāksti!
Kurš mani iebāza šūpuļtīklā?
Es esmu šī kuģa kapteinis. Pareizi?
Paceliet sasodītās buras!
Pārāk liels kumoss.
Skatieties!
Vai tas ir puika?
Ieradies pabeigt iesākto!
Neliksies mierā, kamēr nebūšu beigts!
Gluži apmāts!
Džon, piebremzē laivu.
Nē, es gribu braukt ātrāk.
Piedod, puika. Dakteris atteica.
Mums jāizmanto straume!
-Ceru, ka paspēsi. -Es arī, Dab!
Nu, Betsa. Tas brīdis ir klāt.
Liels caurums taisni priekšā!
Varbūt labāk nevajag.
-Sarauj, Stabins! -Puika, lec laivā!
Beidzas ceļš zem kājām!
Taču ne drosme! Lido un kļūsti brīvs!
Vai tas verķis ir drošs?
Nē! Ak nē!
Lec, slepkava! Tev izdosies.
Nespēju skatīties.
Nē, nē, nē!
Atkārtot! Atkārtot! Atkārtot!
Jā! Kā pēc grāmatas, puika.
Tev izdevās.
Ko priecājaties? Viņš mani sašāva.
Viņam nav ne vainas!
Dārgā.
Vai varam aprunāties?
Prieks, ka esi nācis pie prāta...
Kur viņai prāts? Puika gandrīz nositās.
Eu! Šis ir mans kuģis, skaidrs?
Esmu tā pavēlnieks. Tiks piemērotas sankcijas...
"...tiem, kas mani ignorē." Vai tā tu teiksi?
Nē. Nesagrozi manus vārdus.
Un izbeidz jaukt manu dienas kārtību.
Paskaties uz sevi. Slims kā suns.
Bet man ir zālītes.
Redzi? Šī lakricas nūjiņa dara brīnumus.
Apsēdies, Džon.
Neapkauno mani apkalpes priekšā.
Es aiztaupu tev apkaunojumu.
Tev jānogriež mati.
Labi, tikai ātri.
Man ir svarīgi saglabāt stāju.
Uz kuģa atrasties ir bīstami.
-Ko? -Sāp taču!
Privāta saruna!
-Labi. -Piedod.
Es zinu, ka šāds ceļojums tev nav viegls, Džon.
Man arī nav viegli.
Toreiz es atvedu Liliju, kad viņa bija tev vajadzīga.
Tagad tev atkal ir vajadzīgs kāds bez spalvām vai kažoka.
Puika var palikt, bet uz maniem nosacījumiem.
Un viņam būs jāstrādā.
Pasaki viņam to ar smaidu sejā.
Apkalpe! Jums ir jauns ceļabiedrs.
Kā teicu Polijai, mums trūkst darbaroku...
-Jūs to nenožēlosiet. -Sveicu uz klāja!
Dzirdēju, tu lieliski proti satīrīt šo.
Un šo, ja neiebilsti.
Vai! Un vēl šo.
Un šo.
Es savākšu šos.
Uzmanīgi ar medicīnas instrumentiem!
Papagailis komandē manu kuģi. Kolosāli!
CILVĒKIEM NEIENĀKT
Viņš ļoti priecājas par tevi.
Sveiks, kalmāriņ.
Tu taču mani nesaproti, ko?
Tas būtu absurdi.
-Spindzeļmuša... -Es nerunāju ar kalmāru.
Es nosūtīju fregati "Britānija"
sekot Dūlitlam.
Jūs taču neatbalstīsiet viņa muļķīgos centienus.
Anglijai ir daudz ienaidnieku,
kas gaida mazāko vājuma izpausmi.
Uzticēt valsts vadīšanu bērnam...
Tas būtu vājprāts.
Tāpēc es palikšu šeit
un rūpēšos par to, lai tronī kāptu es,
bet tu dosies ceļā uz "Britānijas" klāja
un gādāsi, lai Dūlitls neatgrieztos.
Labi. Otrais raunds, ja?
Tu esi mani piespiedis pie virvēm, Čīč.
Aiziet. Viens, divi.
Dod vienu šķērsām.
Labākā aizsardzība ir uzbrukums.
Es negribu cīnīties.
Mēs taču necīnāmies.
Šī ir terapija.
Man šķiet, es sāku saprast.
Neuztraucies, Džon.
Manā ceļojumu žurnālā aprakstīts ik solis.
Es drīz atgriezīšos, tu pat nepaspēsi sailgoties.
Vai jums viss ir kārtībā?
Man šķiet, ka pamazām
sāku saprast, ko dzīvnieki saka.
Tā vien šķiet, puisēn.
Kur tas redzēts, ka polārlācis sauļojas?
Kur tas redzēts, ka putns...
-Paga, tu vispār esi putns? -Protams, esmu.
-Vai tu proti lidot? -Nē.
-Proti peldēt? -Nē.
-Ko tad tu proti? -Skriet.
Es protu skriet. Kādus putnu trikus tu proti?
Kādus lāču trikus tu proti?
Tu šoreiz uzvarēji.
Gurķīši?
Ā, tu saki "karakuģis"!
Nav īstais brīdis gurķīšiem.
Kurš tad ēd brīdī, kad viņam uzbrūk?
Ienaidnieks! Aizmugurē pa labi.
Eliot, abi ar Elsiju sagatavojiet ierīci.
Mums jāuzņem ātrums.
Skandējiet signālu!
Kur ir glābšanas laivas?
-Minij, uz vakts! -Šī ir bojāejas laiva.
Stabins, tu būsi noderīgāks kā jebkad.
Stāvi un nekusties.
Es padodos! Mēs padodamies!
Sveiks, Blēr, bezzodainais dīvaini.
Viņš kaut ko pateica par manu zodu. Ja?
Jums ir brīnišķīgs zods, ser.
Esam šiem uz grauda. Tiek notēmēti lielgabali.
Pagriežam kuģi!
Es dodos ceļā!
Man ir laiks uzvilkt kaut ko neērtāku.
Sveiki!
Esmu ieberzies ar trakajiem.
Kad Hampfrijs būs gatavs, pēc Joši signāla velc mani laukā.
Es? Neizturēšu tādu spriedzi, dakter.
Man labāk padodas uzmundrināt no malas.
Nebaidies, Čīč. Gan tev radīsies drosme.
Tu esi stiprāks, nekā domā.
Iegaumē -
drosme nav baiļu trūkums, bet gan...
Pagaidi! Pazuda skaņa! Nedzirdu tevi!
Man jādzird otrā daļa!
Nav laika, Čīč. Aiziet!
Skat, viņi jau pamet kuģi.
Ūdens būs auksts, bet lēkšu ar joni!
Te Hampfrijs.
Liekam to virsū!
Uz kurieni dosimies?
Uz dienvidiem!
Labi. Es to varēšu. Varēšu.
Pilnu gaitu uz priekšu!
Sarauj, Hampfrij!
Viņi attālinās?
Uz priekšu, vali!
Izdodas!
Kā tas iespējams?
Izskatās, ka Dūlitls un lācis ir iejūguši vali...
Tas bija retorisks jautājums!
Šaujiet taču!
Es atlaidu virvi!
Pievīlu. Tā jau likās, ka nevarēšu.
Joši!
Turies! Es nāku, puika!
-Nē, nē. -Tev izdodas!
Mana mugura būs pagalam.
Nesūdzies, milzu flaming!
-Ak nē, nē, nē! -Ak nē.
Ak nē.
Jā!
Es tevi pievīlu, dakter.
Paskaties uz mani, esmu dzīvs. Visi esam dzīvi.
-Es sastingu. -Nē, Čīč.
Baidīties ir normāli.
Tu mani izglābi, ja? Teicami.
Liels paldies.
Jūs visi esat malači.
Vai tagad jūties iederīgs, puika?
Laikam gan.
Mēs atrāvāmies.
-Laikam gan. -Malači, draugi.
Rij mūsu putekļus, Spindzeļmuša!
Viņi aizbēga, ser.
Tiešām? Bet man likās, ka izkūpēja gaisā.
Diemžēl ne, ser. Viņi aizbēga.
Nav īstais brīdis, leitnant.
Pats redzu, ka aizbēga.
Taču ilgi tas tā nepaliks.
POSMKĀJI - akustiska saziņa, izmantojot ķermeņa daļu berzēšanu
Brīnums!
Acīmredzot es esmu izredzētais.
Izmainīšu visu pa...
VAĻU SPĒKA potenciāls
Vaļu spēks.
Dūlītlam bija par to jāuzraksta,
taču neviens to neņēma nopietni.
Šeit pat apcerēta pūķu esamība.
LIDOT ar pūķi vai pīli un citi sapņi DR. DŪLITLA pētījums
Vienkārši jāsmejas.
Ser, jūsu apmātība ar Dūlītlu ir...
Kāda apmātība?
Es neesmu apmāts ar Dūlitlu. Tu pats esi apmāts.
Apmāts ar manu apmātību ar...
Ar riebumu jāatzīst,
ka pagaidām viņš ir vērtīgāks dzīvs.
Par laimi, es zinu, kurp viņš dodas.
Kevina žurnāls. 7. diena. Esmu pilnīgi viens.
Ienaidnieks ir iedraudzējies ar kapteini un apkalpi.
Nav ne miņas no solītās tropu salas vai burvju augļa.
Tomēr es nepadošos.
Stājies pie stūres.
-Tiešām? -Jā.
Man jārēķina maršruta koordinātas.
Bites par tevi dūc vienā laidā.
Šķiet, esi apguvis viņu valodas pamatus.
35 grādi pa kreisi.
Nu...
Esmu ievērojis, kad tās lido līkločiem,
tās saka šādi...
Un tas nozīmē: "Atšujies, puika."
Bet, kad Dabdaba saka...
Tas nozīmē: "Paskaties uz to!"
"Paskaties uz mani."
-Gandrīz. -Tev labi sanāk.
Kad Čičī saka...
Tas nozīmē: "Kur ir mana sega?"
Ļoti labi.
Vai tā ir Ēdenes koka sala?
Ēdenes koka salas nav nevienā kartē.
Saukt to par salu nozīmē pielīdzināt mūsu pasaulei,
taču tā ir pavisam citāda.
Tāpēc vispirms mums jādodas uz Monteverdī,
vietu, no kuras nāk vienīgais cilvēks, kas iezīmējis ceļu uz šo koku.
Viņas vārds bija Lilija, un maršrutu viņa iezīmēja žurnālā.
Taču viņas kuģis avarēja, to nesasniedzis.
Pasaule zaudēja labāko pētnieci, kādu pazinu.
No ekspedīcijas saglabājies vien ceļojumu žurnāls.
Eliot, Elsij, vai neiebilstat?
Nu, tu saprati.
Lai dotos meklēt koku,
mums jābrauc uz Monteverdī un jānozog tas žurnāls.
Jānozog žurnāls?
Vai es tā teicu?
Ļaunākais, kas var notikt?
Neraizējies, es pazīstu zīmes. Tā nebija ļauna zīme.
Nozagt žurnālu - tas nav nekas tāds!
Pati Monteverdī arī nav nekas tāds.
Piestāšana Monteverdī bija ļoti nozīmīga.
Galu galā šī bandītu un zagļu sala
reiz bija Dūlitla, Lilijas un mana mājvieta.
Līdz dakteris sanaidojās
ar salas bēdīgi slaveno karali Rasūliju.
Mums kā par nelaimi
viņa lielākais dārgums bija mūsu meklētais žurnāls.
Dūlitlam nācās maskēties.
MEKLĒ DR. DŪLITLU PAR SLIKTU DAKTERĒŠANU UN NEJAUKU UZVEDĪBU
Kamēr es pieskatīju pārējos,
Dūlitls un Stabinss ielavījās pilī.
Tūlīt nomiršu!
Iekļuvuši pilī, viņi, protams, atdūrās pret aizbultētām durvīm.
Taču Dūlitlam vēl aizvien bija šādi tādi sakari uz salas.
Viens, divi.
Sākotnējais dāvinājums ir pietiekams. Es klausos.
Don Galdniecīno. Esmu ieradies šo cilvēku vārdā.
Viņi bagātīgi atlīdzinās tavai ģimenei par slēdzeņu atmūķēšanu.
Un tu man to lūdz manas meitas kāzu dienā?
Pagaidiet. Kuras meitas?
Taču ne Šīlas?
Manas Šīlas? Viņa precas?
Ar skorpionu vārdā Dilans.
Žēl tevis, skautiņ. Šīlai tagad patīk sliktie zēni.
Bijām nolēmuši kopā aizvadīt dzīves ciklu.
Neņem pie sirds, Džeims. Ko tavs cilvēks var piedāvāt?
Vēl divus tūlīt. Un divus vēlāk.
Labi. Esam vienojušies.
Uz redzīti, skautiņ.
Zēni, es neesmu skauts.
Kas tajā skorpionā ir tik īpašs, kā nav manī?
Ja neskaita milzu dzeloni.
Aizmirsti viņu, Džeims. Jūs tikāties divas nedēļas.
Šīs ir citas restes.
Plāns neies krastā.
Es varu izlīst tām cauri.
Nē, nē. Tas ir pārāk bīstami.
Viens tu turp nevari iet.
Ļauj man viņu aizvest, dakter.
Man jānovērš domas no Šīlas.
Vai spēsi tikt galā ar emocijām, Džeims?
O, jā. Ievedīšu puiku un tad triekšos ar pauri sienā.
Joks. Viss kārtībā.
Jā. Labi.
Džeimss par tevi rūpēsies.
Klau. Ņem žurnālu un pazūdi no turienes.
Izlavies cauri istabai, atrodi tīģera aci.
Kāp lejā pa slepenajām kāpnēm.
Un galvenais - nenovelc masku.
Vēl kāds sīkums -
Rasūlijs mīl kaķus.
Taču mums tā nav problēma, jo lidosim pāri...
Pagaidi.
Es kļūdījos. Tu neproti lidot.
Ei! Uzmanies!
Tev aiz muguras ir kaķēns.
Ak kungs!
Ei!
Smalks gājiens, puika.
Mēs esam laba komanda.
Īsti sliktie puiši.
Labi, pāriniek. Tu zini, kur jāiet.
Pieskatīšu šos lauvas. Kā jau īsta spāre - sliktais zēns.
Vai Dilans uzdrošinātos tā tuvoties lauvam?
Vai šādi uzdrošinātos? Un šādi?
Nu ir slikti. Ļoti slikti.
PIEDZĪVOJUMI Lilijas Dūlitlas žurnāls
"Lilijas Dūlitlas"?
Dabūjām žurnālu! Ver vaļā!
-Joks. Viņš nopūdelēja. Atā! -Ak vai.
Stabins!
Esmu bijušais pilsonis.
Nekusties.
Nepieskaries.
Es tikai gribēju, lai meita apprecas ar apdomu,
taču dabūju cirka klaunu par znotu.
Nesaprotu, ko Lilija tevī saskatīja.
Tā sūdzas visi tēvi, kas mīl savas meitas.
Taču šajā gadījumā
sūdzība patiešām ir pamatota.
Nāc šurp.
Jūs noteikti tā nedomājat.
Tas bija viņas žurnāls.
Vienīgā piemiņas lieta, ko vīri atrada uz kuģa vraka.
Tam jāpaliek šeit.
Tev nevajadzēja šeit rādīt savu ģīmi,
un viss būtu mierīgi.
Tu neklausīji.
Tagad tu samaksāsi par to, ka atņēmi man Liliju.
Tu zināji, kas notiks, ja atgriezīsies.
Jā.
Berij! Berij!
Tev jāiet.
Man jāizpērk pagātnes grēki, ne tev. Labi?
-Bet jūs esat mans draugs. -Ej un neskaties atpakaļ.
Tev klāsies labāk bez viņa, puis.
Es sadarbojos.
Jā! Beidzot te lejā kaut kas notiek.
Varēja nomirt no garlaicības.
Zini, dakterīt, diemžēl
ar tevi ir cauri, draugs.
Labāk nevirini savus šķībos zobus.
Kas tā par smaku?
Puiši, man liekas Dūlitlam kaut kas gadījies biksēs.
Vai Dūlitlam ir mazs negadījums?
Kad tikšu laukā,
iemācīšu tev manieres un paņemšu tavu laimīgo kāju par samaksu.
Šo laimīgo kāju?
Neceri, dakter. Es ar abām laimīgajām kājām
dancošu uz tava kapa, kad šis puisis būs ar tevi izrēķinājies!
Pieņemam likmes!
Labajā stūrī, zelta strīpām rotāts,
ar spožu 872 slepkavību rekordu -
Berijs "Miesnieks" Bernsteins.
Doktor Dūlitl, vai atceries mani, savu pacientu?
Esmu Berijs.
Berijs. Kā gan tevi var aizmirst?
Tomēr aizmirsi.
Mums jau sāka izdoties, taču tad tu aizbēgi
ar Rasūlija meitu un pameti mani.
Nu...
Tagad esmu atgriezies.
Varbūt sāksim tur, kur pārtraucām...
Baudiet mielastu!
Kas notiks ar Dūlitlu?
Viņš ir tikpat kā miris.
Jā.
Viņš mēģinās likt lietā savu veiklo mēli,
taču Berijs ir galīgi nojūdzies.
Taču tu...
Tu tagad esi mūsējais.
Par Dūlitla nāvi!
Ei! Tas esi tu!
Tu izkūlies.
Tev jānodod ziņa maniem draugiem uz kuģa.
Ziņa? Protams. Kad esmu tevi nodevis?
Diendienā to vien dzirdu:
"Berij, tu man sagādā vilšanos.
"Kāpēc neesi tāds kā tavs brālis? Viņš pārtiek no malumedniekiem."
Jā, māt. Es zinu.
Visi džungļi to zina.
Ak, kā sāp galva.
Migrēnas izraisa sarežģītās attiecības ar māti.
Sāncensība ar brāli tās vēl pastiprina.
Izdari tā, lai tās beidzas.
Ak nē, nē, nē.
-Atgulies. -Sāp galva.
Mēs varētu atsākt terapiju.
Spriedze ir neizturama.
Es gribu būt labs zēns. Lai mammīte ar mani lepotos.
Nu re.
Neviens, ko apēdu, nav gana labs.
Lūk, atvieglojums. Atvieglojies.
Es nekad nebūšu gana labs.
Ja nu vienīgi tad, kad apēdīšu tevi!
Jo visas mātes vēlas, lai dēls pieaugot apēd dakteri.
Tu esi slims kaķēns.
Nāc, dakter. Nevilksim garumā.
Pēc stundas man ir nākamais klients.
Padodies, Dūlitl. Tu neesi viltīgāks par...
Kas tas bija? Pagaidi!
Tagad tā ir tur.
Un tagad šeit!
Un jau atkal tur. Noķēru.
Un nu tā ir šeit. Vai, pazuda! Tā jānoķer!
Kaķis paliek kaķis.
Viņa uzmanība ir nenoturīga.
Jauna spēlīte, dakter.
Rāpies lejā!
Nāc lejā, dakter!
Turies, Džeims. Nepievil puiku. Tev jānodod ziņa.
Ak nē, tas ir Džeimss.
Turpmāk vairs nekādu attiecību un...
Polij? Vai tā esi tu?
-Džeims? -Tev skaistas spalvas.
Džeims! Kas notika?
Ak, jā! Ziņa. Piedošanu.
Puiku sagūstījis Rasūlijs,
un Berijs grasās notiesāt Dūlitlu.
Izskatās, ka tomēr dosimies krastā.
Esi tik mīļš un paķer manu dinamītu!
Mums jāsadalās komandās, lai tas nostrādātu.
Čičī, tu nāksi ar mani.
Kurp mēs dodamies?
Nē, nesaki, kamēr neesam galā.
Joši, novērs uzmanību.
Ceru, ka ar šo pietiks.
Mums uzbrūk!
Nāc nu lejā, dakter!
Terapija ir īstā lieta!
Ak nē! Sliktāk, nekā domāju.
Rokā esi, dakterīt.
Vācies prom, Berij!
Polij, nevajag!
Uzkožamais.
Es tev palīdzēšu, Polij.
Kāda būs galējā diagnoze?
Vai nevēlies izmantot savu potenciālu?
Tūlīt izmantošu.
Es neesmu baiļu vergs!
Es neesmu baiļu vergs?
Ak nē, nē, nē.
Baidīties ir normāli.
-Baidīties ir normāli. -Tev ir jābaidās.
Baidīties ir normāli!
Sadod pa purslām!
Labi, darīsim to.
Mēs to darīsim!
Mēs to nedarīsim!
Šauj pa kājstarpi!
Apakšā!
Tam jābūt sāpīgi.
Manas Berija bumbiņas!
Tas nostrādās.
Zemisks gājiens, pērtiķi!
Pagaidi...
Es neesmu pabeidzis terapiju.
Čuči, guli, tīģerīt
Atpūtini ķepiņas
Nu labi.
Tev to vajag vairāk nekā man.
Saki, ka esmu gana labs, mammīt.
Es biju uzlicis 50 stabus.
Labi, nemaksāšu.
Dāmas un kungi, mums ir uzvarētājs.
Paldies, ka nepameti mani, dakter.
Es to dabūju!
-Es to dabūju! -Stāvi! Stāt!
Un tagad es to dabūšu.
Tik skaidrs rokraksts.
Tieši tas, ko dakteris parakstījis.
Ko tev piesolīja par karalienes slepkavību?
Šo un to. Iecelšanu bruņinieka kārtā. Vindvorda muižu.
Amatu Karaliskajā koledžā.
Bez noteiktas secības.
Un pats labākais būs zinātniskie sasniegumi,
kad būšu pamatīgi izpētījis Ēdenes koku.
Tas viss pateicoties Lilijai Dūlitlai.
Patiesībā, nē. Tas nav pats labākais.
Pats labākais ir tas, ka tu zini, ka es uzvarēju.
Un, Dūlitl, žēl, ka tev kuģī ir tāds caurums.
Kāds caurums?
Pamest kuģi! Visi ūdenī!
Tas nav labi.
Neskaties atpakaļ. Aiziet, aiziet!
Palīgā!
Es palīdzēšu, dakter!
Es neprotu lidot!
Un neprotu peldēt!
Izvilku tevi, draugs.
Plimpton, es tevi nezaudēšu.
Neej uz gaismu!
Nav nekādas gaismas. Esmu dzīvs!
Dzīvs, pateicoties tev, Joši.
ŪDENSLILIJA
Tu vienmēr esi tik laba.
Man grūti atvadīties.
Lūdzu, tā nerunājiet.
Tas nekas.
Tu darīji labāko.
Tava karaliene ar tevi lepojas.
Kur tu esi, Dūlitl?
Lielais putn, vai jūties labi?
Nē.
Nekas nav labi.
Tētim bija taisnība par mani.
Man vajadzēja kļūt par omleti.
Es tevi saprotu.
Mans tētis kādudien pateica, ka aizies pēc roņiem,
un tā arī neatgriezās.
Laikam mums tomēr ir kas kopīgs, Plimpton.
Kas ir šī savādā sajūta?
Tik silti un jauki ap sirdi.
Tā ir draudzība, brāl.
Nav slikti,
brāl.
Es neraudu, tu raudi.
Tā. Sapulcēsimies visi.
Noskaidrosim, kur esam.
Pareizā attieksme, Džon.
Tas būs kaut kas labs.
Man jau uzmetas pīļāda.
Ar mums ir cauri.
Jūs gribējāt uzmundrināt? Kaut kā dīvaini.
Es saožu sakāvi kā trifeļu cūka.
Tās vēl nav beigas.
Jā, es to saožu.
-Mēs varam izglābt karalieni. -Nē.
Glābt jūsu māju.
Es jums ticu.
Mēs varam turpināt.
Tev taisnība.
Tikai nav žurnāla. Nevaram atrast Ēdenes koku,
un mūsu kuģis ir nogrimis.
Spēcīgs arguments.
ATVĒRTS
Labā ziņa - jūs visi esat dziedināti.
Čičī, tu tagad esi drosmīgs.
Plimptons un Joši sadraudzējušies.
Atceries, mugura! Mugura!
Zināmā mērā.
Stabins, tev ir jauni draugi, ar kuriem proti sarunāties.
Es neesmu jums vajadzīgs.
Palikšu te
un ārstēšu salas bandītus un likumpārkāpējus.
Dakteris ir klāt un meklē jaunus pacientus.
Norēķini skaidrā naudā.
Dāmas un kungi, kurš vēlas padejot?
Man piemeties deju drudzis.
Piesargieties, tas ir lipīgs.
Viņam es nevaru palīdzēt.
Tā pētniece, par kuru stāstījāt, nebūtu padevusies.
Viņa bija jūsu sieva, vai ne?
Vai gribi dzirdēt ko ironisku?
Es nezinu, ko nozīmē "ironisks".
Ironiski ir tas, ka sastopi sievieti,
kas padara tavu dzīvi tik jēgpilnu, ka bail,
un nākamajā brīdī - puf! - viņas vairs nav, un tā ir tava vaina.
Šī bija mana iespēja pabeigt viņas iesākto.
Lilija uzstāja, lai rūpējos par dzīvniekiem, tāpēc paliku mājās.
Rasūlijam taisnība.
Man vajadzēja doties viņai līdzi.
Nu man palicis rēgs, kuru ieraugu, turot rokās mūsu gredzenus.
Tātad arī tu viņu redzi?
Tu ne tikai pazaudēji manas meitas žurnālu,
bet tavs polārlācis uzspridzināja manu ciematu.
To mēs nezinām.
Un tavs gorilla piekāva manu tīģeri.
Tas nekam neder.
Ejam!
-Paliec tepat. -Nē, nē, nē.
Jā.
Ironiski
ir tas, ka vēlos tevi nogalināt
no visas sirds,
tomēr mīlu savu meitu vairāk.
Arī man viņas pietrūkst.
Viņa būtu gribējusi, lai turpini.
Tāpēc!
Dodies ceļā,
kamēr man vēl ir siltas jūtas.
Viņa saka, ka mums nav kuģa.
Es jums pagādāšu ideālu kuģi.
Šis tas būs jāpielabo.
Tam ir labs korpuss.
Vismaz turas uz ūdens.
Būs jāiztiek, vai ne?
Ciemiņš!
Kas tur ir?
Sveiki! Esmu Džefs.
Sasper jods.
Dūlitlu ĪPAŠUMS
Ja Lilija nekļūdījās,
Spindzeļmuša jau tuvojās Ēdenes koka salai.
Mums atlika vien sekot Spindzeļmušas pēdās.
Taču kā lai to izdarām?
Ar vaļiem, puisēn.
Ar vaļiem.
Tu tiešām rādi viņam vidējo pirkstu?
Jā. Tam vīram nav zoda.
MULSINOŠAIS ARHIPELĀGS
Mēs viņu atradām. Sekojiet mums!
Ēdenes koka sala.
Vienreizēji.
Šī būs īstā vieta.
Karte mūs ved kalna dzīlēs.
Neskatieties lejā. Knābjus augšā, labi?
Es cenšos nezaudēt dūšu. Ko mēs te darām?
Ejam no otras puses, draudziņ.
Par ko tu sūdzies?
Šis ir platākais zars manā mūžā.
Neskaties lejā, skaties uz mani.
Cik liela ala!
Turieties kopā, ne skaņas!
Kevina žurnāls. 12. diena.
Jūtu neizskaidrojamu pamudinājumu
sekot šiem ārprātīgajiem, vāveru slepkavam
un viņu ķertajam vadonim.
Varbūt mani vilina burvju koks.
-Strēlnieki! -Slēpieties! Viņi ir tuvu.
-Ierindā! -Klusāk. Nerādies.
Bioluminiscējošās sēnes.
Laikam esam tuvu.
Skat, dakter!
Tās izgaismo ceļu
pie cilvēka, kurš vēlas mūsu nāvi.
Ne no vietas!
Nu! Papriecājies, zaldātiņ.
Sveiks, Blēr!
Tu meklē koku?
Koki parasti neaug alās.
Vai tu nemācījies botāniku?
Nē, jāmācās ir tev, Dūlitl.
Es tevi pieveicu!
Tu, netīrais dzīvniek...
Uz priekšu, nezvēri!
...krāmu vācēj!
Nu, kur tad tas ir?
Kas tieši?
Ēdenes koks.
Taisnību sakot, man nav ne jausmas.
Nemuļķojies, tu esi Džons Dūlitls.
Tu dabū visu, ko vēlies.
Šodien ne.
Tu patiešām nezini?
Kāda ir sajūta būt muļķim?
Ļoti atbrīvojoša.
Cilvēkam ir jāpieņem nezināmais, kā tev šķiet?
Tā uzskatīja Lilija.
Pieņemot nezināmo, atbildes nāk pašas.
Tu, nožēlojamais plānprāti, Dūlitl.
Dod man to! Dod šurp!
Es pats atradīšu to nolāpīto koku.
Un zvēru, ka ieiešu vēsturē.
Jā. Tagad notiek kaut kas interesants.
Tas šķiet daudz lielāks par mums.
Kaut kas kustas!
Uzmanieties!
Atkāpties!
Visi kāpiet lejā! Aši!
Joši, necelies!
Viņš mani izglāba.
Man dota iespēja
kļūt labam un dāsnam. Un...
Ņem viņu, ne mani! Es tagad esmu labs!
Skriesim uz to iedobi, kamēr viņa neskatās.
Joši!
-Novāciet to! -Čīč!
Palīdzi man! Plimpton!
Es tevi izglābšu, brāl!
Tā. Domā ātri!
Novāciet to!
Tas viņai varētu nepatikt.
Nē! Dakter!
-Nē! -Džon!
Dūlitl!
Dūlitl.
Palīgā!
Viņš runā pūķiski?
Tu proti manu valodu,
bet tas nepadara tevi augļa cienīgu.
Es zinu, ka tavs pienākums ir sargāt koku,
taču ilgi to nespēsi,
ņemot vērā tavus ievainojumus un sāpes.
Tu neko nezini par manām sāpēm.
Zinu gan.
Arī es tādas esmu piedzīvojis.
Kas nerodas no lodes vai asmeņa,
tomēr cērt vēl dziļāk.
Ik uz soļa, katru brīdi šīs sāpes atgādina par sevi.
Jā?
Tik grūti turpināt dzīvot,
kad esi zaudējis mīļoto.
Ej prom!
Kas nupat notika?
Salauztas sirdis.
Ko tu šeit meklē?
Nekas. Es visu sarunāšu. Abi esam pūķveidīgie.
Klau, varbūt kā pūķis pūķim
tu varētu man pateikt...
Ļoti dusmīga. Izdzīvojušos gaidīšu ārpusē.
Džon, iesim prom, kamēr vēl varam.
Nē. Mēs esam šeit, lai palīdzētu viņai.
Jā.
Mums nav daudz laika.
Šeit mazliet sāp, vai ne?
Esmu neapbruņots.
Neesmu bīstams.
Emocionālā spriedze gadu gaitā samaitājusi kuņģi.
Ej nost no manis.
Tev ir pamatīgs aizcietējums,
ja to nesadalīšu, radīsies sastrutojums.
Tu vairs nevarēsi to sargāt.
Laikam pamatīgas vēdergraizes.
Dod mums piecas minūtes.
Ja nejutīsies labāk, varēsi mūs izcept.
Nerunā.
Dari, kas darāms.
Tev jāapguļas uz sāna.
Mums jāveic attīrīšana.
Attīrīšana? Ko mēs vilksim laukā?
-Uz priekšu, draugi! -Nākam palīgā, dakter!
Izrāde var sākties!
Trīs, divi, viens.
Griežam!
Čičī, padod pinceti.
Zināju, ka tā noderēs. Teicu!
Visi zina, kas darāms.
Elpo mierīgi. Man palīdz.
Būs labi. Turies pie mana spārna, mīļā.
Dabdaba ir līdzās.
Hei!
Tu esi mans māceklis. Nomierini viņu.
Vai zināji, ka puravs ir Velsas ģerbonī?
Turklāt noderīgs.
Sajutīsi nelielu spiedienu.
Es viņu turu.
Žēlīgā debess!
Nepiesauc debesis.
Ak kungs!
Atbrīvoju ceļu.
Vai tās ir bruņas?
Te ir vesela spāņu armija.
Dziļi ievelc elpu!
Aizturi.
-Brīdinu. -Kas ir, dakter?
Kad aizsprostojums tiks likvidēts...
Joši, tagad.
...iespējama gāzu noplūde.
Visu cieņu.
Nekas. Neviens nedzirdēja.
Par to nav jākaunas.
Mēs visi to darām.
Visi esam dzīvnieki.
Es to sagaršoju.
-Esmu atpakaļ. Ko palaidu garām? -Tā.
Ak kungs!
Šis ir liels.
Drīz būs viss.
Čīč, aiz manis.
Esmu ar tevi. Dod signālu.
Reizē!
Tas salocījās.
Asinis ieplūst galvā. Viss kļūst sarkans.
Lūdzu, vēl pēdējo grūdienu, kundze.
Paldies.
Mēs to paveicām!
Kopīgiem spēkiem viss izdodas.
Grūti, bet godam paveicām.
Vienkārši sakot,
ēdiet vairāk zaļumu un mazāk bruņojuma.
Esmu redzējusi dažādas armijas,
bet neviena nelīdzinās jums.
Kas jūs visus vieno?
Raugoties no malas,
tā var nešķist,
tomēr visi saderam kopā.
Tagad es palīdzēšu jums.
Lilijai tas būtu paticis, Džon.
Bez viņas palīdzības mēs to nebūtu atraduši.
Mani pārņem trīsas, kaut neesmu nosalis.
Paldies, ka parādīji ceļu, mīļā.
Kungs, mēs zinām, ka Tev viss ir iespējams.
Ja vien Tu to vēlētos, tev ir pa spēkam viņu piecelt
un dāvāt vēl ilgus gadus mūsu vidū.
Žēlsirdīgais Dievs, visa Radītāj, atjauno veselību...
Man žēl, ka nespējām jūs glābt, majestāt.
...kad spēki sāk zust.
Ar smagu sirdi...
Pagaidiet. Es kaut ko saožu.
Smaržo pēc
cerības!
...es paziņoju,
ka karaliene ir mirusi.
Vai kāds te izsauca ārstu?
Mani draugi!
Dramatisks uznāciens, zēni. Izcili.
-Esam klāt. -Dūlitls.
Ceļu! Ik mirklis ir no svara.
Esmu ieguvis to, kas it kā neeksistē.
Lūk, Ēdenes koka auglis.
Es teicu - dodiet ceļu!
Sagūstiet viņus!
Piedodiet, bet...
-Aiziet! -Sagūstiet!
Tu esi dzimis šim mirklim.
Es dzimis.
Minij, lido!
Aiziet!
Nē!
Nē, nē, nē!
Kevina žurnāls. Diena: nezināma.
Slepkavošana beigusies. Lai valda dzīvība!
Lēdija Rouza,
vai manā istabā ir žirafe?
Jā. Arī polārlācis, gorilla, papagailis un pīle.
Un strauss.
Pazemīgi pateicamies Dievam.
Un suminām doktoru Dūlitlu.
Vēl neesam beiguši.
Interesanti. Turpini, Zariņ. Es klausos.
Ko tu saki?
Zariņš palika šeit un visu vēroja ar 12 acīm.
Klāsta man jaunumus.
Kā jau visi lapu kukaiņi,
viņš runā astoņu zilbju frāzēs.
Un saka,
ka lords Āpšlijs sazāļojis karalieni.
Ko? Tiešām?
Tas nu ir par traku, Dūlitl.
Esi drošs?
Šis ir īstais brīdis.
Nē, atvainojiet. Zariņš ir pārliecināts.
"Pudelīte ir viņa labajā kabatā."
Septiņas zilbes.
Labajā kabatā. "Nāvējošās naktsēnas pudelīte."
Paskatīsimies?
Jūs taču neticat, ka viņš sarunājas ar kukaini.
Nu...
Esmu sarunājies ar mārītēm, izsakot vēlēšanos, pirms tās aizlido.
Paskatīsimies!
Neviens neaizskars manu ģimeni.
Vēl viens solis, un izplēsīšu tev jaunu...
Ieslogiet viņu tornī!
Kāds te ir slikti uzvedies.
Ejam!
Nesaprotu, ko jūs visi tur stāvat.
Neviens nav miris. Lieciet mani mierā.
Tu arī.
Ne jūs, doktor Dūlitl.
Mirkli uzkavējieties, lūdzu.
Lēdija Rouza, kas ir šī persona un kāpēc uz mani skatās?
Tas ir Stabinss.
Vēlos kļūt par dzīvnieku ārstu.
Viņš izglāba jums dzīvību.
Paldies. Jauki, ka esat atgriezies, doktor.
Polij?
Vai tu vēlies man ko teikt?
Jā, tev bija taisnība.
Ir patīkami šad tad iziet no mājas.
Stabins, Minij. Gana!
Mums jābūt nesvarīgākās vietās.
Mūsu stāts noslēdzas tāpat, kā iesākās.
Man ir vēstule doktoram Dūlitlam. Nolaidiet mani!
Līdzīgi.
PĀVU VALODA
Reiz dzīvoja kāds neparasts ārsts,
kurš atklāja, ka ir tiešām izcils,
kad dalās savās īpašajās spējās ar citiem.
Lieliski.
Drīz vien doktors Dūlitls atkal atvēra vārtus,
kā Lilija būtu to vēlējusies.
Vēl trīs pacienti, draugi.
Sapratu.
Dūlitls atkal atrada savu vietu zem saules.
Vienīgi palīdzot citiem, mēs patiesi spējam palīdzēt sev.
Dr. DŪLITLS UN MĀCEKLIS VISAS SUGAS LAIPNI LŪGTAS
LABPRĀT DODAMIES CEĻOJUMOS UN BRĪNUMAINOS PIEDZĪVOJUMOS
JAUTĀJIET KABINETĀ
DŪLITLS
Ja gadījumā vēlaties zināt...
Sikspārņi,
parādiet, kā no šejienes izkļūt.
Jūs mani sapratāt!
Nē, pagaidiet! Pagaidiet!